---
abstract: |
  (A Long Poem.)  Et langt digt jeg skrev for noget tid siden fordi
  jeg ikke kan lide digte.
lastupdated: 2011
---

# Et langt digt

*2011.*

![Forsiden](frontpage.png)

[Download digtet i PDF.](longpoem.pdf)

Jeg har et lidt anstrengt forhold til digte. De virker så meningsløse, så
ligegyldige, så dumme. Denne holdning er muligvis et resultat af alle de
analyser og fortolkninger jeg lavede i slutningen af folkeskolen og på
HTX. Argh.

Derfor har jeg skrevet mit eget digt, påbegyndt efteråret 2010 og færdiggjort
efteråret 2011. Der er 2096 linjer og nogle rim hist og her.

Jeg afslører gerne at der ikke er noget dybere formål med digtet, men jeg er
blevet lært at forståelsen af digte i høj grad handler om at man selv skal
fortolke dem og prøve at forstå dem, godt nok med afsæt i forfatterens
udgangspunkt. Altså vil nogle læsere sikkert få en masse ud af at læse digtet
selv om jeg ikke planlagde digtet til at give den effekt.

Det eneste jeg rigtig har gjort noget ud af er coveret (som jeg er ret stolt
af).

## Uddrag

| Søren 1 -- ham med en gynge
| Hørte en dag en fremmed synge
| Det var hverken Sarræhh eller søsteren
| Så stemmen var fremmed
| Han kiggede til højre og venstre, til nord og syd
| Men hans sanser kunne ikke lokalisere den guddommelige lyd
| Til sidst gik han ud fra sin grund
| Hvorefter han faldt ned i et sund

| Når man ved siden af et sund bor
| Er det dumt at man tror der er jord
| Jorden er der se'fø'li, dog nok lidt sandet
| Men den er altså langt nede under vandet


## Ofte stillede spørgsmål

[Ingen har faktisk stillet disse spørgsmål, men jeg kommer fremtiden i møde.]

### Men digte er gode! Du har ikke ret når du påstår at digte er dårlige!

Ikke et spørgsmål.
